Johanité - rytířský řád svatého Jana Jeruzalémského
Johanité - rytířský řád svatého Jana Jeruzalémského
také Řád Maltézských rytířů, Řád rytířů v Rhodosu, Hospitalité sv. Jana apod.
Současný oficiální název je Suverénní vojenský hospitální řád sv. Jana v Jeruzalémě, na Rhodu a na Maltě.
Řád vznikl ze společenství (? bratrstvo žilo jako "benediktinská řehole"nebo to byli benediktini), které z darů kupců z Amalfi spravovalo činný špitál v Jeruzálémě nedaleko Božího hrobu příslušnému ke kostelu svatého Jana Almužníka. Po dobytí Jeruzaléma 1099 se o tento špitál začali zajímat křižáci.Mnoho jich byli zraněno a potřebovali pomoc. Založení Jeruzalemského království a zvýšení významu špitálu vede k reorganizaci bratrstva, které vedl Frá Gerard Tunc/či Tonque (o kterém se moc neví) a přijetí řehole sv. Augustina. Pak význam (přízeň krále) i díky bohatství (odkazy, dary, pozůstalost po mrtvých) špitálu rostl . Bratři byli nově nazváni podle nově vysvěceného kostela svatého Jana Křtitele v Jeruzalémě , který vyrostl/přestavěli ho na místě kostela svatého Jana Almužníka. Nazývali se Fratres hospitalarii s. Johannis B.Hierosolymitani, zkráceně špitálníci s. Jana nebo Johanité.
Oficiální bula - vznik je datovaná 1113. 15.února 1113 papež Paschalis II. potvrdil bratrstvo jako církevní řád. Řehole řádu johanitů, potvrzená 1137, obsahovala prvky benediktinské i augustiniánské, slib chudoby, celibátu, poslušnosti, povinnosti ochraňovat věřící, pomáhat potřebným a bránit Jeruzalém před muslimy. Mistr Raimund de Pui organizoval johanity podle vzoru templářů jako vojenské duchovní společenství. Šlechtičtí členové řádu byli ozbrojeni a vedle charity plnily také vojenské úkoly. Tak došlo v praxi života řádu ke splynutí mnišství a rytířství, později získal větší význam rytíř nad mnichem. Johanité se vedle templářů stali nejvýznačnější vojenskou silou ve Svaté zemi.
Členové řádu se dělili do třídy bojových rytířů, kněží a bratří a ošetřovatelů. V čele řádu stojí velmistr .
Počátkem 12.století vznikly první pobočky řádu v jihoitalských přístavech pro poutníky ze všech zemí. Roku 1153 byly založeny první johanitské komendy v Německu. Počátek české komendy se datuje 1156, 1158 resp.1159 po tažení Vladislava II. do Svaté země.
Řád se začal dělit do tzv. jazyků (jazyk přitom odpovídal spíše území, kde se nemovitosti řádu nacházely). Původně existovalo sedm jazyků: provencálský, auvergnský, francouzský, italský, aragonský, německý a anglický (roku 1492 pak vzniká osmý jazyk kastilský - odtržením od aragonského.)
V literatuře se uvádí ve 12.-13. st. velkopřevorství české a německé, pojmenované pak na německý velkopreceptorát (velkokomturství), kam náleží území německá, rakouská, štýrská, Země koruny České, Polsko a Dánsko. V čele stál magnus preceptor různé národnosti.
Po rozpuštění řádu templářů 1312 byla část majetku a pozemků tohoto řádu v evropských zemích věnována řádu johanitů (nazvaném později maltézským).
V 16. století se "oddělila" větev, která vyznává protestantismus .
České velkopřevorství je nejstarším johanitským velkopřevorstvím vůbec. První kněží řádu přišli do Prahy kolem r. 1150.
Současný oficiální název je Suverénní vojenský hospitální řád sv. Jana v Jeruzalémě, na Rhodu a na Maltě.
Řád vznikl ze společenství (? bratrstvo žilo jako "benediktinská řehole"nebo to byli benediktini), které z darů kupců z Amalfi spravovalo činný špitál v Jeruzálémě nedaleko Božího hrobu příslušnému ke kostelu svatého Jana Almužníka. Po dobytí Jeruzaléma 1099 se o tento špitál začali zajímat křižáci.Mnoho jich byli zraněno a potřebovali pomoc. Založení Jeruzalemského království a zvýšení významu špitálu vede k reorganizaci bratrstva, které vedl Frá Gerard Tunc/či Tonque (o kterém se moc neví) a přijetí řehole sv. Augustina. Pak význam (přízeň krále) i díky bohatství (odkazy, dary, pozůstalost po mrtvých) špitálu rostl . Bratři byli nově nazváni podle nově vysvěceného kostela svatého Jana Křtitele v Jeruzalémě , který vyrostl/přestavěli ho na místě kostela svatého Jana Almužníka. Nazývali se Fratres hospitalarii s. Johannis B.Hierosolymitani, zkráceně špitálníci s. Jana nebo Johanité.
Oficiální bula - vznik je datovaná 1113. 15.února 1113 papež Paschalis II. potvrdil bratrstvo jako církevní řád. Řehole řádu johanitů, potvrzená 1137, obsahovala prvky benediktinské i augustiniánské, slib chudoby, celibátu, poslušnosti, povinnosti ochraňovat věřící, pomáhat potřebným a bránit Jeruzalém před muslimy. Mistr Raimund de Pui organizoval johanity podle vzoru templářů jako vojenské duchovní společenství. Šlechtičtí členové řádu byli ozbrojeni a vedle charity plnily také vojenské úkoly. Tak došlo v praxi života řádu ke splynutí mnišství a rytířství, později získal větší význam rytíř nad mnichem. Johanité se vedle templářů stali nejvýznačnější vojenskou silou ve Svaté zemi.
Členové řádu se dělili do třídy bojových rytířů, kněží a bratří a ošetřovatelů. V čele řádu stojí velmistr .
Počátkem 12.století vznikly první pobočky řádu v jihoitalských přístavech pro poutníky ze všech zemí. Roku 1153 byly založeny první johanitské komendy v Německu. Počátek české komendy se datuje 1156, 1158 resp.1159 po tažení Vladislava II. do Svaté země.
Řád se začal dělit do tzv. jazyků (jazyk přitom odpovídal spíše území, kde se nemovitosti řádu nacházely). Původně existovalo sedm jazyků: provencálský, auvergnský, francouzský, italský, aragonský, německý a anglický (roku 1492 pak vzniká osmý jazyk kastilský - odtržením od aragonského.)
V literatuře se uvádí ve 12.-13. st. velkopřevorství české a německé, pojmenované pak na německý velkopreceptorát (velkokomturství), kam náleží území německá, rakouská, štýrská, Země koruny České, Polsko a Dánsko. V čele stál magnus preceptor různé národnosti.
Po rozpuštění řádu templářů 1312 byla část majetku a pozemků tohoto řádu v evropských zemích věnována řádu johanitů (nazvaném později maltézským).
V 16. století se "oddělila" větev, která vyznává protestantismus .
České velkopřevorství je nejstarším johanitským velkopřevorstvím vůbec. První kněží řádu přišli do Prahy kolem r. 1150.
Naposledy upravil(a) duli dne 11 led 2009 19:09, celkem upraveno 2 x.
Všechno je jinak.
Poznávej cesty Páně.
Poznávej cesty Páně.
spiritualita řádu
Řád založili sice muži, ale byly tu i ženy. Složili podle tehdejších zvyklostí Kristu, jako svému lennímu pánu přísahu poslušnosti. Světským úkolem byla ochrana. Přeneseno na Kristovu říši to znamená ochranu poutníků, nemocných a chudých, kteří chtěli putovat ke svému lennímu pánovi - Kristovi ( v evangeliu je označil za sobě nejbližší - za bratry a sestry) a tedy ochranu "říše Kristovy"- křesanství .
Závazek zachovávat víru - tuitio fidei. Neznamená misionářství , znamená pomoc potřebným, aby uplatnili své právo na výkon pobožnosti tam, kde si to přejí.
V řádové řeholi je ustanovení:
"Služte ubohým a nemocným jako služebníci svého Pána." Ubohý člověk ve středověkém smyslu byl člověk bez moci.
Služba nemocným a slabým (obsequium pauperum) - pomoc starým, osamoceným a "dezorientovaným". Člověk je pojat v dualitě těla a duše.
"Přání nemocných vyhovuje podle možnosti domu".- Nelze pomáhat všem a ve všem, ale je tu možnost pomoci z dalších sborů z jiné země.
"Pro nemocné není i to nejlepší nikdy dost dobré." - Řád vyuužíval a využívá pro svou dobu to nejmodernější a nejobjevnější. V Jeruzalémě léčili židé i muslimové, protože měli větší znalosti.
Řád vždy vyžadoval od svých členů"pohyblivost"- v duchu i prakticky - Dobrá pomoc = rychlá pomoc.
V duchu sv. Jana Křtitele považují za pouš, kde Jan hledal boha - "pustiny" předměstí a sídliš v minulosti chudinské čtvrti měst.
Před překážkou stojící v cestě dosažení cíle nesmíme kapitulovat, ale použít všechny možnosti.
Zvláštní schopnosti a možnosti každého jednotlivce jsou rozdílné, avšak pouze v bratrské spolupráci všech lze vyřešit všechny problémy a dosáhnout řádového cíle.
Zkráceně použito z textu Bertholda Waldsteina-Wartenberga. Doufám, že by se na mě nezlobil.![Mr. Green :mrgreen:](./images/smilies/icon/mrgreen.gif)
Závazek zachovávat víru - tuitio fidei. Neznamená misionářství , znamená pomoc potřebným, aby uplatnili své právo na výkon pobožnosti tam, kde si to přejí.
V řádové řeholi je ustanovení:
"Služte ubohým a nemocným jako služebníci svého Pána." Ubohý člověk ve středověkém smyslu byl člověk bez moci.
Služba nemocným a slabým (obsequium pauperum) - pomoc starým, osamoceným a "dezorientovaným". Člověk je pojat v dualitě těla a duše.
"Přání nemocných vyhovuje podle možnosti domu".- Nelze pomáhat všem a ve všem, ale je tu možnost pomoci z dalších sborů z jiné země.
"Pro nemocné není i to nejlepší nikdy dost dobré." - Řád vyuužíval a využívá pro svou dobu to nejmodernější a nejobjevnější. V Jeruzalémě léčili židé i muslimové, protože měli větší znalosti.
Řád vždy vyžadoval od svých členů"pohyblivost"- v duchu i prakticky - Dobrá pomoc = rychlá pomoc.
V duchu sv. Jana Křtitele považují za pouš, kde Jan hledal boha - "pustiny" předměstí a sídliš v minulosti chudinské čtvrti měst.
Před překážkou stojící v cestě dosažení cíle nesmíme kapitulovat, ale použít všechny možnosti.
Zvláštní schopnosti a možnosti každého jednotlivce jsou rozdílné, avšak pouze v bratrské spolupráci všech lze vyřešit všechny problémy a dosáhnout řádového cíle.
Zkráceně použito z textu Bertholda Waldsteina-Wartenberga. Doufám, že by se na mě nezlobil.
![Mr. Green :mrgreen:](./images/smilies/icon/mrgreen.gif)
Naposledy upravil(a) duli dne 11 led 2009 19:09, celkem upraveno 1 x.
Všechno je jinak.
Poznávej cesty Páně.
Poznávej cesty Páně.
doplňování
Protože je tu krásný článek: https://www.e-stredovek.cz/post/johanit ... alemskeho/ (já ho dříve nenašla
), budu doplňovat jen něco.
![Embarrassed :oops:](./images/smilies/icon/redface.gif)
Naposledy upravil(a) duli dne 11 led 2009 19:08, celkem upraveno 1 x.
Všechno je jinak.
Poznávej cesty Páně.
Poznávej cesty Páně.
třídy řádových členú
Nemám info o struktuře v minulosti, ale protože Velkopřevorství české jako jediné nepřerušilo (by v ilegalitě - jednou jen se 4 členy) svou činnost od doby svého založení - t.j. 895 let, domnívám se že struktura a členění řádu v současnosti nejvíce odpovídá historii.
V čele řádu stojí doživotně velmistr. Velmistr je ve smyslu církevního práva podřízen přímo papeži. Je také suverénem svrchovaného řádu, který má práva hlavy státu. Po boku mu stojí představenstvo (8 osob), z něhož 4 mají funkce - velký komtur, velkokanclář, hospitaliér a receptor. Generální kapitula má zákonodárné právo. Řád má své vlastní pasy. Při volbě představenstva se dbá na mezinárodní zastoupení.
Rozlišují se 3 třídy řádových členů s rozdílnými právy a povinnostmi.
1) Profesní rytíři a profesní kaplani
Po 1 rok trvajícím noviciátu skládají slib cudnosti, poslušnosti a chudoby.
Jsou to náboženské osoby ve smyslu církevního práva a jsou jim vyhrazeny úřady související s náboženskou povahou řádu. Velmistrem, velkým komturem či velkopřevorem může být zvolen pouze profesní rytíř.
Členové první třídy se místně sdružují ve velkopřevorstvích, vedených velkopřevory. Každé velkopřevorství má kapitulu, k níž patří všichni profesní rytíři a profesní kaplani.
Velkopřevorství české má jako jediné tu zvláštnost, že se zde zachoval kněžský konvent, požívající v rámci velkopřevorství autonomní práva. Je veden influovaným převorem, jehož volí vlastní kapitula a jmenuje velkopřevor. Tento konvent má fary v Čechách, na Moravě a ve Slezsku a Rakousku V kapitule velkopřevorství českého má místo a hlas jen převor a podpřevor.
2) Obedienční rytíři
Zavazují se náboženským slibem poslušnosti řádu ke vzornému křesanskému způsobu života a k činnosti v řádovém díle. Mohou být ženatí a vykonávat světské povolání.
3)Řádoví členové
Neskládají slib (profesní, obedienční).Proto jsou jejich práva a povinnosti malá. Vyžaduje se od nich aktivní součinnost v plnění řádových úkolů.
K této třídě patří rytíři, dámy a kněží. u nichž existuje historicky doložené členění na čestné rytíře (dámy), graciální rytíře (dámy), magistrální rytíře (dámy), na donáty pro laiky, na čestné konventní kaplany a magistrální kaplany pro kněží.
Řádovými členy nejsou pomocníci z různých pomocných organizací. Což je např. Česká maltézská pomoc. Tyto organizace mají respektovat ideály řádu protože používají jeho jméno a symboly. Odpovídají tedy bratrstvům, která ve středověku existovala v komendách.
Jedná se tedy o středověký řád, který "přežil" do dnešní doby a to jedině u nás.
V čele řádu stojí doživotně velmistr. Velmistr je ve smyslu církevního práva podřízen přímo papeži. Je také suverénem svrchovaného řádu, který má práva hlavy státu. Po boku mu stojí představenstvo (8 osob), z něhož 4 mají funkce - velký komtur, velkokanclář, hospitaliér a receptor. Generální kapitula má zákonodárné právo. Řád má své vlastní pasy. Při volbě představenstva se dbá na mezinárodní zastoupení.
Rozlišují se 3 třídy řádových členů s rozdílnými právy a povinnostmi.
1) Profesní rytíři a profesní kaplani
Po 1 rok trvajícím noviciátu skládají slib cudnosti, poslušnosti a chudoby.
Jsou to náboženské osoby ve smyslu církevního práva a jsou jim vyhrazeny úřady související s náboženskou povahou řádu. Velmistrem, velkým komturem či velkopřevorem může být zvolen pouze profesní rytíř.
Členové první třídy se místně sdružují ve velkopřevorstvích, vedených velkopřevory. Každé velkopřevorství má kapitulu, k níž patří všichni profesní rytíři a profesní kaplani.
Velkopřevorství české má jako jediné tu zvláštnost, že se zde zachoval kněžský konvent, požívající v rámci velkopřevorství autonomní práva. Je veden influovaným převorem, jehož volí vlastní kapitula a jmenuje velkopřevor. Tento konvent má fary v Čechách, na Moravě a ve Slezsku a Rakousku V kapitule velkopřevorství českého má místo a hlas jen převor a podpřevor.
2) Obedienční rytíři
Zavazují se náboženským slibem poslušnosti řádu ke vzornému křesanskému způsobu života a k činnosti v řádovém díle. Mohou být ženatí a vykonávat světské povolání.
3)Řádoví členové
Neskládají slib (profesní, obedienční).Proto jsou jejich práva a povinnosti malá. Vyžaduje se od nich aktivní součinnost v plnění řádových úkolů.
K této třídě patří rytíři, dámy a kněží. u nichž existuje historicky doložené členění na čestné rytíře (dámy), graciální rytíře (dámy), magistrální rytíře (dámy), na donáty pro laiky, na čestné konventní kaplany a magistrální kaplany pro kněží.
Řádovými členy nejsou pomocníci z různých pomocných organizací. Což je např. Česká maltézská pomoc. Tyto organizace mají respektovat ideály řádu protože používají jeho jméno a symboly. Odpovídají tedy bratrstvům, která ve středověku existovala v komendách.
Jedná se tedy o středověký řád, který "přežil" do dnešní doby a to jedině u nás.
Naposledy upravil(a) duli dne 11 led 2009 19:10, celkem upraveno 7 x.
Všechno je jinak.
Poznávej cesty Páně.
Poznávej cesty Páně.
patronka řádu Panna Maria z Philermosu
Titul Panna Maria z Philermosu je odvozen od svatyně na hoře Philermos na Rhodu, kde byla asi od roku 1000 po Kristu uchovávána mariánská ikona přenesená sem z Jeruzaléma. Jejím autorem byl podle zbožné tradice sv. Lukáš. Ikona byla předmětem zvláštního kultu tamního obyvatelstva a po příchodu johanitů (později maltézských rytířů) na Rhodos počátkem 14. století se stala předmětem úcty také tohoto řádu, který ikonu po odchodu z Rhodu přenesl na Maltu. Svátek své řádové patronky si maltézští rytíři připomínají 8. září z vděčnosti na památku ukončení tureckého obléhaní Malty v den Narození Panny Marie roku 1565.
http://www.e-stredovek.cz/upload/ulozene/duli1.jpg
Obrázek byl moc velký. Děkuji za pomoc.
http://www.e-stredovek.cz/upload/ulozene/duli1.jpg
Obrázek byl moc velký. Děkuji za pomoc.
Naposledy upravil(a) duli dne 11 led 2009 19:11, celkem upraveno 3 x.
Všechno je jinak.
Poznávej cesty Páně.
Poznávej cesty Páně.
velkopřevorství a řád
http://www.e-stredovek.cz/upload/ulozene/duli2.jpg
http://www.e-stredovek.cz/upload/ulozene/duli3.jpg
http://www.e-stredovek.cz/upload/ulozene/duli3.jpg
Naposledy upravil(a) duli dne 11 led 2009 19:11, celkem upraveno 1 x.
Všechno je jinak.
Poznávej cesty Páně.
Poznávej cesty Páně.
pár kuriozit z Malty
Řád získal ostrov Malta od Karla V. za kuriozní symbolickou daň. Každý rok na svátek Všech svatých odevzdávali sicilskému králi jednoho orla.
Na svých rychlých řádových lodích (které hlídkovaly ve středomoří) používali pro odlehčení také Kožená děla. Jedno je v muzeu ve Valettě.
Při obraně Malty proti Turkům v r. 1565 byl mezi pevnostmi San Angelo a Senglea natažen 200 metrů dlouhý řetěz (vyrobený v Benátkách), který bránil lodím vjet mězi tyto pevnosti. Z jedné strany byl upevněn zazděnou kotvou do skály a ze strany druhé byl ovládán kormidelním vratidlem, které umožňovalo jeho vytežení a spouštění. Bylo fixováno ještě pontony. Každý jeho článek prý přišel řád na 10 zlatých dukátů. V boji proti Turkům se uplatnil.
V řádové nemocnici na Maltě vyloďovali nemocné z paluby lodí rovnou do řádové budovy- t.j. do 2 patra a výše pomocí provazů.
O Maltu mělo velký zájem Rusko. Už Kateřina Veliká měla na tento největší přírodní přístav ve Středozemním moři zálusk. Její syn ruský car Pavel I. byl za velmi zvláštních okolností v letech 1798 - 1801 velmistrem řádu. Napoleon při svém tažení do Egypta na ostrov přijel (vyhnal velmistra Hommpesche), obsadil přístav a bral si, co mu pod ruku přišlo. Kohosi prý napadlo natřít bohaté stříbrné mříže v kapli patronky řádu černou barvou a uchránit je před ukradením. Jsou před madonou dodnes.
Na svých rychlých řádových lodích (které hlídkovaly ve středomoří) používali pro odlehčení také Kožená děla. Jedno je v muzeu ve Valettě.
Při obraně Malty proti Turkům v r. 1565 byl mezi pevnostmi San Angelo a Senglea natažen 200 metrů dlouhý řetěz (vyrobený v Benátkách), který bránil lodím vjet mězi tyto pevnosti. Z jedné strany byl upevněn zazděnou kotvou do skály a ze strany druhé byl ovládán kormidelním vratidlem, které umožňovalo jeho vytežení a spouštění. Bylo fixováno ještě pontony. Každý jeho článek prý přišel řád na 10 zlatých dukátů. V boji proti Turkům se uplatnil.
V řádové nemocnici na Maltě vyloďovali nemocné z paluby lodí rovnou do řádové budovy- t.j. do 2 patra a výše pomocí provazů.
O Maltu mělo velký zájem Rusko. Už Kateřina Veliká měla na tento největší přírodní přístav ve Středozemním moři zálusk. Její syn ruský car Pavel I. byl za velmi zvláštních okolností v letech 1798 - 1801 velmistrem řádu. Napoleon při svém tažení do Egypta na ostrov přijel (vyhnal velmistra Hommpesche), obsadil přístav a bral si, co mu pod ruku přišlo. Kohosi prý napadlo natřít bohaté stříbrné mříže v kapli patronky řádu černou barvou a uchránit je před ukradením. Jsou před madonou dodnes.
Naposledy upravil(a) duli dne 27 říj 2008 08:41, celkem upraveno 1 x.
Všechno je jinak.
Poznávej cesty Páně.
Poznávej cesty Páně.
Češi na Maltě
V hlavním kostele sv. Jana Křtitele jsem našla v podlaze vložené jméno jednoho českého šlechtice.
Naposledy upravil(a) duli dne 11 led 2009 19:12, celkem upraveno 1 x.
Všechno je jinak.
Poznávej cesty Páně.
Poznávej cesty Páně.
Re: Èeši na Maltì
Zajímavé téma ... =D> ... mohu se zeptat na jméno toho šlechtice ?duli píše:V hlavním kostele sv. Jana Křtitele jsem našla v podlaze vložené jméno jednoho českého šlechtice.
Protivenstvím ke hvězdám ... / motto RAF
foto
Chtěla jsem sem dát foto, ale nejde mi po oskenování rozkliknout do nového okna a nevím, čím to je. Také mám super foto - panoramatické přístavu ve Valettě.....
Jmenoval se Francisco Sigismundo C(c ?)omiti de Thun. Moje latina na překlad celé desky nestačí. #-o
Na tohle latina stačí. František Zikmund ......Thun...
promiň. Datum je 1707.
No nepomohla - comiti není kníže - asi je příslušný ..... ??? HELP !!! #-o
![Crying or Very Sad :cry:](./images/smilies/icon/cry.gif)
Jmenoval se Francisco Sigismundo C(c ?)omiti de Thun. Moje latina na překlad celé desky nestačí. #-o
Na tohle latina stačí. František Zikmund ......Thun...
![Embarrassed :oops:](./images/smilies/icon/redface.gif)
No nepomohla - comiti není kníže - asi je příslušný ..... ??? HELP !!! #-o
Naposledy upravil(a) duli dne 07 lis 2008 12:06, celkem upraveno 3 x.
Všechno je jinak.
Poznávej cesty Páně.
Poznávej cesty Páně.
Re: foto
duli píše:Chtěla jsem sem dát foto, ale nejde mi po oskenování rozkliknout do nového okna a nevím, čím to je. Také mám super foto - panoramatické přístavu ve Valettě.....![]()
Jmenoval se Francisco Sigismundo Comiti de Thun. Moje latina na překlad celé desky nestačí. #-o
Eli ... Kačko ... prosím, prosím ... latinsky se píše Francisco Sigismundo Comiti de Thun ... jak je to po našem ?
Tak už je vše v pořádku ...
![Embarrassed :oops:](./images/smilies/icon/redface.gif)
Protivenstvím ke hvězdám ... / motto RAF
Maltézský řád
Úřední název dnes je Suverénní vojenský hospitální řád sv. Jana v Jeruzalémě, na Rhodu a na Maltě (italsky: Sovrano Militare Ordine Ospedaliero di San Giovanni di Gerusalemme di Rodi e di Malta), dříve též Hospitalité sv. Jana v Jeruzalémě, Řád rytířů v Rhodosu, Suverénní vojenský řád rytířů na Maltě, Rytíři hospitalité sv. Jana v Jeruzalémě; užívány byly i zkrácené názvy jako Hospitalité sv. Jana, Johanité, Maltézští rytíři atd.
Velmistři Maltézského řádu
V čele rytířského Maltézského řádu stál vždy velmistr, volený doživotně valným shromážděním reprezentantů. Z tohoto pravidla lze uvést následující výjimky:
1383-1395: mimo řádně zvoleného velmistra si činil nárok na tento titul i rivalizující Riccardo Caracciolo
1798-1801: z vděčnosti za poskytnutí útočiště v Rusku sesadili rytíři svého velmistra Hompesche a prohlásili cara Pavla I. za velmistra; po jeho zavraždění (1801) byl roku 1803 řádně zvolen opět římsko-katolický velmistr
1805-1879: v této době byl řád veden v hierarchii řádu níže stojícími poručíky
Úřední název dnes je Suverénní vojenský hospitální řád sv. Jana v Jeruzalémě, na Rhodu a na Maltě (italsky: Sovrano Militare Ordine Ospedaliero di San Giovanni di Gerusalemme di Rodi e di Malta), dříve též Hospitalité sv. Jana v Jeruzalémě, Řád rytířů v Rhodosu, Suverénní vojenský řád rytířů na Maltě, Rytíři hospitalité sv. Jana v Jeruzalémě; užívány byly i zkrácené názvy jako Hospitalité sv. Jana, Johanité, Maltézští rytíři atd.
Velmistři Maltézského řádu
V čele rytířského Maltézského řádu stál vždy velmistr, volený doživotně valným shromážděním reprezentantů. Z tohoto pravidla lze uvést následující výjimky:
1383-1395: mimo řádně zvoleného velmistra si činil nárok na tento titul i rivalizující Riccardo Caracciolo
1798-1801: z vděčnosti za poskytnutí útočiště v Rusku sesadili rytíři svého velmistra Hompesche a prohlásili cara Pavla I. za velmistra; po jeho zavraždění (1801) byl roku 1803 řádně zvolen opět římsko-katolický velmistr
1805-1879: v této době byl řád veden v hierarchii řádu níže stojícími poručíky
Naposledy upravil(a) Greywolf dne 07 lis 2008 13:48, celkem upraveno 1 x.
Protivenstvím ke hvězdám ... / motto RAF
Seznam velmistrů
Gerard Tenc (do 1120)
Raymond of Provence (1120-1160)
Auger de Balben (1160-1163)
Arnaud de Comps (1162-1163)
Gilbert d'Aissailly (1163-1170)
Gastone de Murols c. (1170-1172)
Gilbert of Syria(1172-1177)
Roger de Moulins (1177-1187)
Hermangard d'Asp (1187-1190)
Garnier de Naplous (1190-1192)
Geoffroy de Donjon (1193-1202)
Alfonse of Portugal (1203-1206)
Geoffrey le Rat (1206-1207)
Gaerin de Montaigu (1207-1228)
Bertrand de Thessy (1228-1231)
Guerin de Montacute (1231-1236)
Bertrand de Comps (1236-1240)
Pierre de Vielle-Bride (1240-1242)
Guillaume de Chateauneuf (1242-1258)
Hugues de Revel (1258-1277)
Nicolas Lorgne (1277-1284)
Jean de Villiers (1284-1294)
Odon de Pins (1294-1296)
Guillaume de Villaret (1296-1305)
Foulques de Villaret (1305-1319)
Helion de Villeneuve (1319-1346)
Dieudonné de Gozon (1346-1353)
Pierre de Corneillan (1353-1355)
Roger de Pins (1355-1365)
Raymond Berenger (1365-1374)
Robert de Juliac (1374-1376)
Jean Fernandez de Heredia (1376-1396)
Riccardo Caracciolo (1383-1395)
Philibert de Naillac (1396-1421)
Antonio Fluvian de Riviere (1421-1437)
Jean de Lastic (1437-1454)
Jacques de Milly (1454-1461)
Piero Raimondo Zacosta (1461-1467)
Giovanni Battista Orsini (1467-1476)
Pierre d'Aubusson (1476-1503)
Emery d'Amboise (1503-1512)
Guy de Blanchefort (1512-1513)
Fabrizio del Carretto (1513-1521)
Philippe de Villiers (1521-1534)
Piero de Ponte (1534-1535)
Didier de Saint-Jaille (1535-1536)
Jean de Homedes (1536-1553)
Claude de la Sengle (1553-1557)
Jean de la Vallette (1557-1568)
Pierre de Monte (1568-1572)
Jean de la Cassiere (1572-1581)
Hugues Loubenx de Verdalle (1581-1595)
Martin Garzez (1595-1601)
Alof de Wignacourt (1601-1622)
Luis Mendez de Vasconcellos (1622-1623)
Antoine de Paule (1623-1636)
Juan de Lascaris-Castellar (1636-1657)
Antoine de Redin (1657-1660)
Annet de Clermont-Gessant (1660)
Raphael Cotoner (1660-1663)
Nicolas Cotoner (1663-1680)
Gregorio Carafa (1680-1690)
Adrien de Wignacourt (1690-1697)
Ramon Perellos y Roccaful (1697-1720)
Marc'Antonio Zondadari (1720-1722)
Antonio Manoel de Vilhena (1722-1736)
Raymond Despuig (1736-1741)
Manuel Pinto de Fonseca (1741-1773)
Francisco Ximenes de Texada (1773-1775)
Emmanuel de Rohan-Polduc (1775-1797)
Ferdinand von Hompesch zu Bolheim (1797-1799)
Pavel I., ruský car (1798-1801) de facto
Giovanni Battista Tommasi (1803-1805)
Innico Maria Guevara-Suardo (1805-1814)
André Di Giovanni (1814-1821)
Antoine Busca (1821-1834)
Carlo Candida (1834-1845)
Philippe di Colloredo-Mels (1845-1864)
Alessandro Borgia (1865-1871)
Giovanni Battista Ceschi a Santa Croce (1871-1879)
Giovanni Battista Ceschi a Santa Croce (1879-1905)
Caleazzo von Thun und Hohenstein (1905-1931)
Ludovico Chigi Albani della Rovere (1931-1951)
Angelo de Mojana di Cologna (1962-1988)
Andrew Willoughby Ninian Bertie (od 1988)
... doufám, že je to dobře a kompletní ... #-o
Gerard Tenc (do 1120)
Raymond of Provence (1120-1160)
Auger de Balben (1160-1163)
Arnaud de Comps (1162-1163)
Gilbert d'Aissailly (1163-1170)
Gastone de Murols c. (1170-1172)
Gilbert of Syria(1172-1177)
Roger de Moulins (1177-1187)
Hermangard d'Asp (1187-1190)
Garnier de Naplous (1190-1192)
Geoffroy de Donjon (1193-1202)
Alfonse of Portugal (1203-1206)
Geoffrey le Rat (1206-1207)
Gaerin de Montaigu (1207-1228)
Bertrand de Thessy (1228-1231)
Guerin de Montacute (1231-1236)
Bertrand de Comps (1236-1240)
Pierre de Vielle-Bride (1240-1242)
Guillaume de Chateauneuf (1242-1258)
Hugues de Revel (1258-1277)
Nicolas Lorgne (1277-1284)
Jean de Villiers (1284-1294)
Odon de Pins (1294-1296)
Guillaume de Villaret (1296-1305)
Foulques de Villaret (1305-1319)
Helion de Villeneuve (1319-1346)
Dieudonné de Gozon (1346-1353)
Pierre de Corneillan (1353-1355)
Roger de Pins (1355-1365)
Raymond Berenger (1365-1374)
Robert de Juliac (1374-1376)
Jean Fernandez de Heredia (1376-1396)
Riccardo Caracciolo (1383-1395)
Philibert de Naillac (1396-1421)
Antonio Fluvian de Riviere (1421-1437)
Jean de Lastic (1437-1454)
Jacques de Milly (1454-1461)
Piero Raimondo Zacosta (1461-1467)
Giovanni Battista Orsini (1467-1476)
Pierre d'Aubusson (1476-1503)
Emery d'Amboise (1503-1512)
Guy de Blanchefort (1512-1513)
Fabrizio del Carretto (1513-1521)
Philippe de Villiers (1521-1534)
Piero de Ponte (1534-1535)
Didier de Saint-Jaille (1535-1536)
Jean de Homedes (1536-1553)
Claude de la Sengle (1553-1557)
Jean de la Vallette (1557-1568)
Pierre de Monte (1568-1572)
Jean de la Cassiere (1572-1581)
Hugues Loubenx de Verdalle (1581-1595)
Martin Garzez (1595-1601)
Alof de Wignacourt (1601-1622)
Luis Mendez de Vasconcellos (1622-1623)
Antoine de Paule (1623-1636)
Juan de Lascaris-Castellar (1636-1657)
Antoine de Redin (1657-1660)
Annet de Clermont-Gessant (1660)
Raphael Cotoner (1660-1663)
Nicolas Cotoner (1663-1680)
Gregorio Carafa (1680-1690)
Adrien de Wignacourt (1690-1697)
Ramon Perellos y Roccaful (1697-1720)
Marc'Antonio Zondadari (1720-1722)
Antonio Manoel de Vilhena (1722-1736)
Raymond Despuig (1736-1741)
Manuel Pinto de Fonseca (1741-1773)
Francisco Ximenes de Texada (1773-1775)
Emmanuel de Rohan-Polduc (1775-1797)
Ferdinand von Hompesch zu Bolheim (1797-1799)
Pavel I., ruský car (1798-1801) de facto
Giovanni Battista Tommasi (1803-1805)
Innico Maria Guevara-Suardo (1805-1814)
André Di Giovanni (1814-1821)
Antoine Busca (1821-1834)
Carlo Candida (1834-1845)
Philippe di Colloredo-Mels (1845-1864)
Alessandro Borgia (1865-1871)
Giovanni Battista Ceschi a Santa Croce (1871-1879)
Giovanni Battista Ceschi a Santa Croce (1879-1905)
Caleazzo von Thun und Hohenstein (1905-1931)
Ludovico Chigi Albani della Rovere (1931-1951)
Angelo de Mojana di Cologna (1962-1988)
Andrew Willoughby Ninian Bertie (od 1988)
... doufám, že je to dobře a kompletní ... #-o
Protivenstvím ke hvězdám ... / motto RAF
Nejvìtší køižácká pevnost ve Svaté zemi
Krak des Chevaliers - největší křižácká pevnost ve Svaté zemi
Největší pevností řádu Johanitů ve Svaté zemi byl Krak des Chevaliers, (arabsky قلعة الحصن Qal'at al-Husn).
Je to veliký hrad v Sýrii a jedna z nejzachovalejších středověkých vojenských staveb na světě. Nachází se v Homské trhlině, východně od Tripolisu, asi 65 kilometrů západně od města Homs, nedaleko hranic s Libanonem. Leží přímo na cestě z Antiochie do Bejrútu a ke Středozemnímu moři.
Pávě v těchto místech bylo vybojováno mnoho válek mezi různými národy, včetně slavné bitvy u Kadeše roku 1274 př. Kr. mezi Chetity a egyptským faraónem Ramessem II. Římané a po nich i Byzantinci v této oblasti postavili mnoho menších či větších pevností tzv. helénského stylu na obranu před perskými nájezdy. Částečně je pak převzali Arabové, když dobyli toto území na Byzanci (v letech 634 – 639).
Krak des Chevaliers byl součástí sítě pevností, kterou vybudovali křižáci na obranu svého nového panství. Střežil cestu k moři a byl správním centrem oblasti. Díky této pevnosti měli křižáci pod kontrolou celou oblast Homského jezera na východě, čímž mohli kontrolovat rybolov a vyhlížet útočníky přicházející ze syrského vnitrozemí.
Původní (starou) pevnost v těchto místech vystavěl emír z Aleppa roku 1034. Během první křížové výpravy se jí zmocnil Raimond IV. z Toulouse. Později ji ale opustil, aby s ostatními křižáky mohl táhnout dál na Jeruzalém.
V roce 1144 ji Raimond II., hrabě z Tripolisu daroval řádu Johanitů. Ti Krak des Chevaliers přestavěli a rozšířili. Touto jejich přestavbou vznikla největší pevnost ve Svaté zemi. Nejprve o tři metry zvětšili tloušku vnějších zdí a následně přistavěli sedm věží o průměru 8-10 metrů. V jedné z věží žil a pracoval sám velmistr řádu. Dále hrad obývalo padesát až šedesát rytířů a až dva tisíce pěších řadových vojáků.
Mezi vnitřními a vnějšími branami bylo nádvoří. Vnitřní budovy byly vystavěný v gotickém slohu (shromažďovací hala, kaple, sto dvacet metrů dlouhé skladištní prostory a dvě klenuté kamenné stáje, schopné pojmout až tisíc koní). Další skladiště vytesali ve skále pod hradem. Odhaduje se, že johanité by se byli schopni bránit obléhání až 5 let.
Roku 1163 hrad neúspěšně oblehl sultán Núr ad-Dínem. Na konci 12. a začátku 13. století byl hrad v důsledku častých zemětřesení a bojů poškozen. To si vyžádalo rozsáhlejší a déle trvající opravy. V roce 1188 byl Krak des Chevaliers opět neúspěšně obléhán, tentokrát samotným Saladinem. Během obléhání se prý muslimům podařilo zajmout hradního purkrabího. Vzali zajatce před hradní brány a přinutili ho, aby přesvědčoval své spolubojovníky, aby se vzdali. Purkrabí údajně arabsky obránce vyzval ke kapitulaci, ale poté jim francouzsky nařídil, aby bránili své pozice do posledního muže. Roku 1217 účastník páté křížové výpravy, uherský král Ondřej II. dal ještě více zesílit vnější zdi hradu a při tom ještě finančně podpořil hradní posádku. Dne 8. dubna 1271 ale Krak des Chevaliers zradou padl do rukou muslimů.
Muslimové provedli (v souladu se svou vírou) na hradě jedinou podstatnou změnu ... Johanitská kaple byla přeměněna v mešitu – symbol vítězství muslimů nad křesany.
Největší pevností řádu Johanitů ve Svaté zemi byl Krak des Chevaliers, (arabsky قلعة الحصن Qal'at al-Husn).
Je to veliký hrad v Sýrii a jedna z nejzachovalejších středověkých vojenských staveb na světě. Nachází se v Homské trhlině, východně od Tripolisu, asi 65 kilometrů západně od města Homs, nedaleko hranic s Libanonem. Leží přímo na cestě z Antiochie do Bejrútu a ke Středozemnímu moři.
Pávě v těchto místech bylo vybojováno mnoho válek mezi různými národy, včetně slavné bitvy u Kadeše roku 1274 př. Kr. mezi Chetity a egyptským faraónem Ramessem II. Římané a po nich i Byzantinci v této oblasti postavili mnoho menších či větších pevností tzv. helénského stylu na obranu před perskými nájezdy. Částečně je pak převzali Arabové, když dobyli toto území na Byzanci (v letech 634 – 639).
Krak des Chevaliers byl součástí sítě pevností, kterou vybudovali křižáci na obranu svého nového panství. Střežil cestu k moři a byl správním centrem oblasti. Díky této pevnosti měli křižáci pod kontrolou celou oblast Homského jezera na východě, čímž mohli kontrolovat rybolov a vyhlížet útočníky přicházející ze syrského vnitrozemí.
Původní (starou) pevnost v těchto místech vystavěl emír z Aleppa roku 1034. Během první křížové výpravy se jí zmocnil Raimond IV. z Toulouse. Později ji ale opustil, aby s ostatními křižáky mohl táhnout dál na Jeruzalém.
V roce 1144 ji Raimond II., hrabě z Tripolisu daroval řádu Johanitů. Ti Krak des Chevaliers přestavěli a rozšířili. Touto jejich přestavbou vznikla největší pevnost ve Svaté zemi. Nejprve o tři metry zvětšili tloušku vnějších zdí a následně přistavěli sedm věží o průměru 8-10 metrů. V jedné z věží žil a pracoval sám velmistr řádu. Dále hrad obývalo padesát až šedesát rytířů a až dva tisíce pěších řadových vojáků.
Mezi vnitřními a vnějšími branami bylo nádvoří. Vnitřní budovy byly vystavěný v gotickém slohu (shromažďovací hala, kaple, sto dvacet metrů dlouhé skladištní prostory a dvě klenuté kamenné stáje, schopné pojmout až tisíc koní). Další skladiště vytesali ve skále pod hradem. Odhaduje se, že johanité by se byli schopni bránit obléhání až 5 let.
Roku 1163 hrad neúspěšně oblehl sultán Núr ad-Dínem. Na konci 12. a začátku 13. století byl hrad v důsledku častých zemětřesení a bojů poškozen. To si vyžádalo rozsáhlejší a déle trvající opravy. V roce 1188 byl Krak des Chevaliers opět neúspěšně obléhán, tentokrát samotným Saladinem. Během obléhání se prý muslimům podařilo zajmout hradního purkrabího. Vzali zajatce před hradní brány a přinutili ho, aby přesvědčoval své spolubojovníky, aby se vzdali. Purkrabí údajně arabsky obránce vyzval ke kapitulaci, ale poté jim francouzsky nařídil, aby bránili své pozice do posledního muže. Roku 1217 účastník páté křížové výpravy, uherský král Ondřej II. dal ještě více zesílit vnější zdi hradu a při tom ještě finančně podpořil hradní posádku. Dne 8. dubna 1271 ale Krak des Chevaliers zradou padl do rukou muslimů.
Muslimové provedli (v souladu se svou vírou) na hradě jedinou podstatnou změnu ... Johanitská kaple byla přeměněna v mešitu – symbol vítězství muslimů nad křesany.
Protivenstvím ke hvězdám ... / motto RAF
Krak des Chevalier a jiné ......
Krak des Chevaliers
http://www.youtube.com/watch?v=yTmYSfTE7n8
hrajeme si:
http://www.youtube.com/watch?v=liKIrhqPkdU&NR=1
http://www.youtube.com/watch?v=Otn_upbB ... re=related
Malta
http://www.youtube.com/watch?v=jId6T6Ns ... re=related
http://www.youtube.com/watch?v=yTmYSfTE7n8
hrajeme si:
http://www.youtube.com/watch?v=liKIrhqPkdU&NR=1
http://www.youtube.com/watch?v=Otn_upbB ... re=related
Malta
http://www.youtube.com/watch?v=jId6T6Ns ... re=related
Všechno je jinak.
Poznávej cesty Páně.
Poznávej cesty Páně.
Krak des Chevaliers
Krak des Chevaliers
http://en.wikipedia.org/wiki/Image:Krak ... aliers.jpg
http://en.wikipedia.org/wiki/Image:Krak ... dering.jpg
http://en.wikipedia.org/wiki/Image:Krak ... loitre.jpg
http://en.wikipedia.org/wiki/Image:Krak ... plaine.jpg
http://en.wikipedia.org/wiki/Image:Krak ... mauern.jpg
http://commons.wikimedia.org/wiki/Image ... syria.jpeg
http://commons.wikimedia.org/wiki/Image ... 10(js).jpg
http://en.wikipedia.org/wiki/Image:Krak ... aliers.jpg
http://en.wikipedia.org/wiki/Image:Krak ... dering.jpg
http://en.wikipedia.org/wiki/Image:Krak ... loitre.jpg
http://en.wikipedia.org/wiki/Image:Krak ... plaine.jpg
http://en.wikipedia.org/wiki/Image:Krak ... mauern.jpg
http://commons.wikimedia.org/wiki/Image ... syria.jpeg
http://commons.wikimedia.org/wiki/Image ... 10(js).jpg
Velmistr Jean Parisot de la Valette
... muž, pod jehož velením Řád ubránil Maltu před Osmany.
![Obrázek](http://www.e-stredovek.cz/upload/ulozene/de_la_Valette_02.JPG)
Zdroj : http://upload.wikimedia.org/wikipedia/c ... t_Cars.jpg
... muž, pod jehož velením Řád ubránil Maltu před Osmany.
Zdroj : http://upload.wikimedia.org/wikipedia/c ... t_Cars.jpg
Protivenstvím ke hvězdám ... / motto RAF
Jean Parisot de la Valette
Narodil se roku 1494 (nebo 1498 ?) ve vážené rodině z Quercy ve Francii v linii dědičných hrabat z Toulouse. Příslušníci rodiny se zúčastnili všech svatých křížových výprav po boku francouzských králů. Ví se, že jeho dědeček Guillot byl Chevalier de France a otec Bernard byl rytíř. Jeho vzdálený bratranec byl Jean Louis de Nogaret de La Valette (1554 - 1642), Duke of Épernon (inspiroval Dumase jako předloha D'Artagnana ze Tří mušketýrů).
http://www.geocities.com/BourbonStreet/ ... hValx.html
Členem řádu se stal ve 20 letech. Byl příslušníkem Provensálské větve. Poprvé se představil při obléhání Rhodu Suleymanem Nádherným po boku velmistra Philippe Villiers de L'Isle-Adama. Historik řádu v 18. století tvrdí, že v době bitvy o Maltu byl přibližně stejně starý jako Suleyman a jako vrchní velitel Lala Mustafa a to, že jm bylo kolem 70 let.
Byl guvernérem Tripolisu, který patřil řádu. V roce 1541 byl při srážce kvůli černým otrokům zajat pirátem a udělali z něj galejníka (jen na rok, pak se podařilo ho vyměnit). Podle popisu to byl: Urostlý, vysoký muž, klidný a chladnokrevný,který mluvil italsky, španělsky, řecky, arabsky a turecky a pochopitelně francouzsky. Shodou okolností byl galejníkem u Draguta (Turgut Reis), toho pak zajal po osmi letech.A v roce 1554 byl zajat pirát, který ho zajal a šel k veslům. Byl tedy zakalený jak ocel. Po smrti Claude de la Sengle, byl zvolen velmistrem řádu. Po zvolení usiloval hlavně o posílení řádové flotily, která byla pevně organisovaná.
Jejich největším protivníkem byl turecký admirál Dragut Reis, který v roce 1551 vpadl na ostrov Gozo a odvedl téměř veškeré obyvatelstvo (asi 5000 lidí), aby je prodal do otroctví. V roce 1559 ztratili rytíři téměř polovinu své flotily při katastrofálním útoku na baštu Draguta, ostrov Djerba u tuniského pobřeží. Osmanský sultán si uvědomil, že teď má jedinečnou šanci ovládnout Maltu a vytvořit z ní základnu pro své vpády do Evropy z jihu.
http://www.geocities.com/BourbonStreet/ ... hValx.html
Členem řádu se stal ve 20 letech. Byl příslušníkem Provensálské větve. Poprvé se představil při obléhání Rhodu Suleymanem Nádherným po boku velmistra Philippe Villiers de L'Isle-Adama. Historik řádu v 18. století tvrdí, že v době bitvy o Maltu byl přibližně stejně starý jako Suleyman a jako vrchní velitel Lala Mustafa a to, že jm bylo kolem 70 let.
Byl guvernérem Tripolisu, který patřil řádu. V roce 1541 byl při srážce kvůli černým otrokům zajat pirátem a udělali z něj galejníka (jen na rok, pak se podařilo ho vyměnit). Podle popisu to byl: Urostlý, vysoký muž, klidný a chladnokrevný,který mluvil italsky, španělsky, řecky, arabsky a turecky a pochopitelně francouzsky. Shodou okolností byl galejníkem u Draguta (Turgut Reis), toho pak zajal po osmi letech.A v roce 1554 byl zajat pirát, který ho zajal a šel k veslům. Byl tedy zakalený jak ocel. Po smrti Claude de la Sengle, byl zvolen velmistrem řádu. Po zvolení usiloval hlavně o posílení řádové flotily, která byla pevně organisovaná.
Jejich největším protivníkem byl turecký admirál Dragut Reis, který v roce 1551 vpadl na ostrov Gozo a odvedl téměř veškeré obyvatelstvo (asi 5000 lidí), aby je prodal do otroctví. V roce 1559 ztratili rytíři téměř polovinu své flotily při katastrofálním útoku na baštu Draguta, ostrov Djerba u tuniského pobřeží. Osmanský sultán si uvědomil, že teď má jedinečnou šanci ovládnout Maltu a vytvořit z ní základnu pro své vpády do Evropy z jihu.
Naposledy upravil(a) duli dne 09 pro 2008 01:52, celkem upraveno 2 x.
Všechno je jinak.
Poznávej cesty Páně.
Poznávej cesty Páně.
-
- Podobná témata
- Odpovědi
- Zobrazení
- Poslední příspěvek
Kdo je online
Uživatelé prohlížející si toto fórum: SeznamBot a 0 hostů