Mohlo by to být ono.
![Wink :wink:](./images/smilies/icon/wink.gif)
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon/lol.gif)
Moderátor: elizabeth
Proč by nemohli? Formulovat požadavky, vzhledem k tomu, že přestavovali nezanedbatelnou sílu a v těchle dobách bylo třeba být na pozoru před králem. V jednotě byla síla a museli vypadat jednotně, veškeré spory a neshody by mohli řešit na nějakém svém sjezdu. Neřikám, že by se tam museli řešit jen politické otázky...acoma píše:Nebo se mohli schazet v takovem poctu nekolikrat do roka???
Jestli narazis na sprostedkovani sporu pasovskeho biskupa se Zavisem a Budivojem tak ten Premysl zprostredkoval v zastoupeni. Zkusim najit presnou formulac. Nebo se jedna jeste o nejake jine jednani? A samozrejme jako vzdy me zajima zdroj.acoma píše:Ještě v r. 1272 Záviš nazývá Přemysla svým nejjasnějším pánem a setkává se s ním za jednání mezi pasovským biskupem a českým králem r. 1274.
4 roky před popravou, každopádně rok 1290, i když o den a měsíc se vedou spory.Katerina píše:Trošku z jiného soudku, taková malá zajímavost o Závišovi,našla jsem to v jednom sborníku přenášek na téma Evropa a Čechy na konci středověku. Jedna přednáška se zabývala titulaturami a osloveními v prostředí české šlechty - Prestižní a patetické titulatury.
Oslovení illustris/clarus či preclarus - tedy osvícený/jasný či nejjasnější bylo určeno výhradně členům panovnických rodů, knížatům a arcibiskupům.
Mimo tyto kategorie bylo takové oslovení použito pouze u dvou osob - jednak u blahoslaveného Hroznaty a ten druhý :
v listině z roku 1286 - Illustris dominus Zauissius de Falkenstayn
Bohužel použito pouhé 2 roky před popravou...
Jindřich Heimburský se narodil asi roku 1242 v rakouském Haimburku, později přišel na Moravu, svěcení na jáhna dostal už od Jana III. z Dražic. Palacký se domnívá, že se jedná i o autora Letopisu žďárského. Palacký udává jako dobu sespání kroniky roky 1296-1300.elizabeth píše:Nechci zatim tvrdit primo ocima Zavise, kdyz pominu toho Jindricha Heimburskeho, nemame zatim jeho vudcovstvi potvrzeno, i kdyz pokud chci mit nekoho, kdo mohlo tohle vsechno znat, pak to musi byt nekdo z drzavami v Cechach i v uzemich prilehlych risi, pak to mohli byt krom Zavise uz jen Rozmberci, ostatni Vitkovci drzavy mimo Cech nemeli.
Ten úryvek z kroniky by se zde měl někde nacházet i v originále. Podporuje to mou teorii, stejně jako všechny svědečné listiny Vítkovců, že Záviš žádným vůdcem povstání nebyl. Povstání se zúčastnily všechny vítkovské rody, podporované např. Schaunbergy. Vypovězeni pak zřejmě byli ti pánové, kteří za sebou neměli dostatečně silný rod, jako byl zrovna pan Záviš. Když se v roce 1288 nebo 1289 konstruovalo obvinění proti Závišovi, automaticky mu přiřkli vůdcovství povstání a hledali i taková obvinění s jakými přišel Dalimil ( třeba mu chtěl později pomoci, když už se jeho vůdcovství "vžilo"), že nabízel své služby Přemyslovi, když mu (Závišovi) odpustí. Přitom Záviš se ve vojsku Rudolfa Habsburského vůbec nenacházel. Prostě se Václav II. potřeboval zbavit Záviše, který se pro něj stal problematickým a použil k tomu všech prostředků. Ráda bych věřila, že se takové nápady vylíhly v hlavě Rudolfa, Guty a Tobiáše, ale dle dalších kroků se domnívám, že Václav minimálně ani nehnul prstem, aby pomohl člověku jemuž vděčil za své vladařské znalosti a rovněž za zemi ve z(s)pacifikovaném ( tady moje čeština nějak se nechytla) stavu.Viola píše:Roku 1276 "protivil se v Čechách králi Otakarovi jistý rod, Vítkovci zvaný, z nichž přední byl Záviš a přátelé jeho, a Boreš z Riesenburka"
Roku 1288 Záviš zajat.
Já bych to viděla na to známé rčení o "dvou kohoutech na jednom smetišti"elizabeth píše:Prostě se Václav II. potřeboval zbavit Záviše, který se pro něj stal problematickým a použil k tomu všech prostředků. Ráda bych věřila, že se takové nápady vylíhly v hlavě Rudolfa, Guty a Tobiáše, ale dle dalších kroků se domnívám, že Václav minimálně ani nehnul prstem, aby pomohl člověku jemuž vděčil za své vladařské znalosti a rovněž za zemi ve z(s)pacifikovaném ( tady moje čeština nějak se nechytla) stavu.
určitě Záviše dostaly (obrazně řečeno) jeho protihabsburské plány a také neplánované zdržení v Uhrách. Romantické kecy o tom, že se mu natolik líbila Alžběta Arpádovna, odkazuji do říše pohádek. Na vině byla neklidná země uherská s bláznivým králem, který se domníval, že je nástupce Attily. A zejména zmatky v té zemi, že průchod do Čech zřejmě dlouho nebyl bezpečným. A až se Záviš s Alžbětou vrátili do Čech ( kde udávala tón mravopočestná GutaViola píše:Já bych to viděla na to známé rčení o "dvou kohoutech na jednom smetišti"elizabeth píše:Prostě se Václav II. potřeboval zbavit Záviše, který se pro něj stal problematickým a použil k tomu všech prostředků. Ráda bych věřila, že se takové nápady vylíhly v hlavě Rudolfa, Guty a Tobiáše, ale dle dalších kroků se domnívám, že Václav minimálně ani nehnul prstem, aby pomohl člověku jemuž vděčil za své vladařské znalosti a rovněž za zemi ve z(s)pacifikovaném ( tady moje čeština nějak se nechytla) stavu.. No a samozřejmě nemůžeme vyloučit možnost, že se ho Václav opravdu bál; přeci jen jeho psychický stav nebyl dvakrát nejlepší a kdoví, co se mu honilo v hlavě...
Uživatelé prohlížející si toto fórum: DotBot a 6 hostů